Da li ste ikada pogledali nekog i zapitali se...
Šta se dešava u tuđoj glavi?
Pa, ja znam. Znam šta se dešava u Rajlinoj glavi.
I evo je.
Zdravo.
Rajli. - Vidi ti nje.
Pa, ti si jedna srećica.
Bilo je čudesno. Samo Rajli i ja
zauvek.
Ili bar 33 sekunde.
Ja sam Tuga.
Zdravo. Ja sam Radost. Ako možeš samo...
Daj da popravim to. Hvala. A to je bio samo početak.
Štab je samo dobijao sve više gužve.
Vrlo lepo. Dobro. Izgleda da ga imaš.
Vrlo dobro. Oštra krivina! Ne, pazi!
Ovo je Strah. Čuva Rajli da se ne povredi.
Polako. Povuci se! O, dobro smo. Dobro smo.
Dobar posao. - Hvala. Mnogo hvala. - I... evo nas.
Idemo, u redu. Otvori.
Izgleda novo. - Misliš da je bezbedno? - Šta je to?
Oprezno. Ljudi, ovde opasno smrdi.
Drži se. Šta je to? - Ovo je Gađenje.
Ona uglavnom čuva Rajli da se ne otruje, fizički i društveno.
Nije jarka boja. Ili nalik dinosaurusu. Čekajte.
To je brokoli! - Fuj!
Pa. Upravo sam spasila naše živote. Nema na čemu.
Rajli, ako ne pojedeš večeru, nema deserta.
Čekaj. Je l' to on upravo rekao da nemamo desert?
Ovo je Bes. On... jako brine da stvari budu fer.
Znači tako želiš da se igraš, matori?
Nema deserta? O, naravno. Onda ćemo večerati.
Čim ti pojedeš ovo!
Rajli, Rajli. Dolazi aviončić.
O, aviončić. Imamo aviončić, ljudi.
I... Upoznali ste Tugu.
Ona... Pa, ona...
Nisam sigurna šta zapravo radi.
Proverila sam i nema mesta za nju da ode. Pa...
Ona je dobra. Mi smo dobri. Sve je super.
U svakom slučaju. Ovo su Rajlina sećanja.
I uglavnom su srećna, mada nije da se hvalim.
Ali zaista važna su ovde.
Ne želim zvučati previše formalno, ali ona se nazivaju jezgra sećanja.
Svako je iz vrlo važnog trenutka u Rajlinom životu.
Prvi put kada je dala gol. Bilo je neverovatno.
Vidi to. - Sjajno.
Da!
Svako jezgro sećanja prikazuje drugačiji aspekt Rajline ličnosti.
Kao... Hokej ostrvo.
Lično, Ostrvo ludorija je najbolje.
Vraćaj se ovamo, malo majmunče!
Da. Ostrvo ludorija je najbolje.
Ostrvo prijateljstava je isto dobro.
Volim Ostrvo iskrenosti. A to je istina.
I naravno, Porodično ostrvo je neverovatno.
Poenta je. Ostrva su personalitiji koji čine da Rajli, bude Rajli.
Čuvaj, plava faco.
Lava!
Ko je tvoj prijatelj, koji voli da se igra? Bing Bong.
Vrlo lepo.
Zamrzavanje mozga!
Laku noć, malena. - Laku noć, tata.
I... gotovi smo.
O tome vam govorim. Još jedan savršen dan.
Dobar posao, ljudi. Zapišimo ova sećanja za trajno.
U redu. Nismo umrli danas.
Nazvao bih to nekvalifikovanim uspehom.
I, to je to. Mi volimo našu devojku.
Ima sjajne prijatelje i veliku kuću.
Stvari ne mogu biti bolje.
Posle svega. Rajli ima 11.
Šta može da se desi?
Šta?
Dobro. Nisam to imala na umu.
Vidi. "Golden Gejt" most, nije li sjajan?
Nije napravljen od pravog zlata, kao što smo mislili,
što je malo razočaravajuće. Ali ipak...
Drago mi je što si mi rekla da su zemljotresi mit.
Inače bih bio uplašen. - ...Da.
Ovo je moj tip ljudi.
U redu, još samo nekoliko blokova. Skoro smo u našoj novoj kući. - Nagazi, tata.
Zašto ne bismo samo živeli u smrdljivim kolima. I onako smo zauvek u njima.
Što... je zapravo velika sreća. Jer nam daje dovoljno
vremena da razmišljamo kako će izgledati naša nova kuća.
Šta? Hajde da pregledamo top 5 sanjarenja.
Izgleda bezbedno. - Ovo izgleda lepo.
Ova bi bila sjajna za Rajli. Ne, ne, ne... ova.
Poslednji put. Ona ne može da živi u kolačiću.
To je ta. Dolazi sa zmajem.
Jesmo li blizu? Mogu da osetim.
Evo je. Naša nova kuća.
I...
Možda je lepa unutra.
Trebalo bi da živimo ovde? - Da li moramo? - Smrdi kao da je nešto umrlo ovde.
Možeš li da umreš ako se seliš? - Momci, preterujete.
Niko nije umro. - Mrtav miš!
Sjajno. - Razboleću se. - Ovo je kuća mrtvih. Šta ćemo da radimo?
Dobićemo besnilo. - Sklanjaj se sa mene!
Dok je vozio, tata je govorio kako je kul naša nova soba.
Hajde da proverimo. - Biće sjajno. - Da, da, da...
Ne, ne, ne... - Počinjem zavideti mrtvom mišu.
Pomeri se od lopte. U samici smo.
Rajli ne može živeti ovde. - U pravu je. - Stvarno loše. - Apsolutno najgore.
Ova kuća smrdi. - Najgore mesto na kojem sam bila.
Nije to ništa što naše leptiraste zavese ne mogu srediti.
Negde sam pročitala da je prazna soba mogućnost.
Gde si to čitala? - Nije bitno. Pročitala sam i sjajno je.
Tamo ćemo staviti krevet. A, sto tamo. - Hokej lampa tamo.
Tamo stavi stolicu. - Kolekcija trofeja.
Ovde... - Zvezde! - Sviđa mi se. - Sada pričamo.
Idemo po svoje stvari iz kombija.
U redu. Zbogom. Pogodi šta?
Kombi neće biti ovde do sledećeg četvrtka. - Šališ se.
Naš kombi je nestao? Ovo je najgori dan ikada.
Rekao si da bi bio ovde juče. - Znam da sam to rekao.
Tako su mi rekli. - Mama i tata su pod stresom. - Oni su pod stresom!?
Svađa. - Šta da radimo? - Imam odličnu ideju.
Da li si uopšte čitao ugovor?
Anderson pravi njen potez. Ona se približava. - O, ne, nećeš.
Sprema se za šut. - Iza tebe, pazi.
I pogađa! Da!
Hajde. Bako! - Baka?
Podigla je kosu. Mi smo za.
Spusti me.
Izvini. Sačekaj.
Zdravo. - Čekaj. Šta?
Šališ se. U redu. Sačekaj me, biću tamo.
Investitori su trebali da se pojave u četvrtak, a ne danas.
Moram da idem. - U redu je, shvatili smo.
Najbolja si. Hvala dušo. Vidimo se, dušice.
Tata samo odlazi. - Ne voli nas više. Tako tužno.
Trebalo bi ja da vozim, zar ne? Radosti. Šta radiš?
Samo... daj mi sekund.
Znaš šta sam shvatila. Rajli nije ručala. Sećaš se?
Videla sam piceriju dole niz ulicu. Možda bi trebali pokušati.
Pica zvuči sjajno. - Pica. - Da, pica. - Super ideja. Idemo.
Šta je sad' pa to? - Ko stavlja brokoli na picu!?
To je to. Ja sam gotova. - Čestitam, San Francisko. Upropastio si picu.
Prvo Havajci. A sad' ti.
Kakva picerija služi samo jednu vrstu pice?
To mora biti stvar San Franciska.
Ipak, nije loše kao supa u restoranu u Nebraski.
Kašikom si posula supu po sebi.
Dobro smo. Porodica je krenula.
Vožnja je bila zabavna. Koji je tvoj omiljeni deo?
Pljuvanje kroz prozor. - Definitivno ne kada je tata pevao. - Nošenje pojasa.
Šta je sa vremenom sa dinosaurusima? - Ta je prava. - Bilo je sjajno.
Reci sir. - Tata. Tata! Tata! - Dušo.
Tata. Pogledaj, kola. Pogledaj, iza. - Ne-ne-ne...
Sjajna je, Radosti.
Volim vreme sa dinosaurusima. To je bilo smešno.
Šta, šta. Šta se dešava?
Uradila je nešto sa sećanjem.
Šta si uradila? - Ja... samo sam dotakla.
Ne bi trebalo da se promeni. - Vrati ga nazad, Radosti.
Pokušavam. - Ne možeš da ga vratiš? - Ne. Mislim da ne mogu. - Bravo, Tugo.
Odsad, kad god se Rajli bude sećala tog trenutka, biće tužna. Bravo.
Žao mi je. Stvarno ne znam... Mislila sam, ako bi, ako bi, mislim...
Radosti. Stepenice dolaze.
Samo ne diraj druga sećanja, dok ne shvatimo šta se dešava. - Dobro. -U redu.
Spremite se. Ovo je čudovišna ograda i jahaćemo je sve do dole.
Čekaj, šta. Šta se desilo?
Jezgro sećanja! - Ne.
Tugo, šta to radiš? - Izgledalo je kao da je pokvareno,
pa sam ga otvorila i ispalo je.
Samo... Možda želim da ga... držim.
Radosti!
Tugo. Umalo da dotakneš jezgro sećanja. A kada to uradiš, ne možemo ga vratiti.
Znam. Žao mi je. Nešto nije u redu sa mnom.
Kao da imam nervni slom.
Nemaš nervni slom. Samo stres.
Stalno pravim greške. Grozna sam.
Nisi. - I naporna. - Oni, pa... Znaš šta?
Ne možeš se usredsrediti na ono što ne valja.
Uvek postoj način da pokreneš stvari. Da nađeš zabavu.
Da, naći zabavu. Ali ne znam kako.
Dobro, pa... Pokušaj da misliš o nečemu smešnom.
Sećaš se filmova gde psi umiru?
Da... To nije... Šta je sa druženjem sa Meg?
Kada se Rajli toliko smejala, da joj je mleko ušlo u nos.
Ma daj. - Da, bolelo je. Bilo je kao vatra.
Bilo je gro... - Dobro, dobro. Nemoj misliti o tome. Pokušajmo nešto drugo.
Koja ti je omiljena stvar koju voliš raditi? - Omiljena?
Pa, volim kada smo napolju. - To je dobro! Kao plaža i sunčanje.
Kao kada smo sahranili tatu do vrata u pesku.
Više sam mislila na kišu.
Kiša... Kiša je i meni omiljena! Možemo trupkati okolo po baricama.
Znaš. Tu su kul kišobrani, grmljavina.
Više sam mislila, kada je kiša i loše je, što čini naše cipele vlažnim.
I sve je hladno, drhtimo i sve počinje da bude jadno.
Polako. Zašto plačeš?
To je suprotno od onoga što radimo ovde.
Plakanje mi pomaže da usporim i da ne budem tako
opsesivno zabrinuta zbog životnih problema.
Znaš šta? Probaj misliti o nečemu drugom.
Kako bi bilo da pročitaš priručnik uma. Zvuči zabavno.
Pročitala sam većinu. - Da li si pročitala ovu? Izgleda zanimljivo.
Vraćanje dugoročne memorije. Tom 47.
Ne. - Vidi, okretač strane.
Odabir podataka dugoročnog pamćenja preko kanala "sober be (i)".
Vidiš. Već je zabavno. Ti srećni psu.
Ti čitaš te kul stvari, a ja idem na posao. Život tako nije fer.
Šta možemo da uradimo. Imamo kapital za samo mesec, dva.
Ako ne možemo naći investitore, onda moramo otpustiti ljude.
Mama. Tata. Dođite da me poljubite za laku noć.
Znam. Moramo dobiti ovo. - Odmah dolazim.
Jeste li čuli tatu? Zvučao je vrlo uznemireno.
Šta to bi? Je l' to medved? To je medved!
Nema medveda u San Francisku. - Video sam vrlo dlakavog momka. Kao medved.
Tako sam nervozan, nervi su mi šokirani. - Ne želim da slušam o tvojim nervima.
Reći ću ti šta je to. Ovaj pokret je bio loš.
To sam vam i rekao. Ovde ima bar 37 stvari zbog kojih bi se Rajli uplašila.
Ovaj smrad će joj začepiti usta. - Ne mogu da verujem da nas je tata doveo ovde.
Gledajte. Shvatam. Vi ljudi imate probleme. Ali smo mogli proći i gore.
Znate šta. Hajde da napravimo listu stvari zbog kojih bi Rajli trebala biti srećna.
Dobro. Hajde da vidimo. Ova kuća smrdi. Naša soba smrdi.
Pica je čudna. - Naši prijatelji su kod kuće.
A sve naše stvari su u izgubljenom kombiju.
O, ma daj. Moglo je biti i gore. - Mogli smo ležati na prljavom podu. U vreći.
Dobro, priznajem. Imali smo težak početak.
Ali pomislite na sve one dobre stvari... - Ne, Radosti.
Ovde apsolutno nema razloga za Rajli da bude srećna. Hajde da sredimo ovo.
Kažem da sutra preskočimo školu i zaključamo se u sobu. - Nemamo čistu odeću.
I mogli bismo da plačemo dok ne prestanemo da dišemo.
Trebali bi zaključati vrata i vrištati sve psovke koje znamo.
To je dobro. - Stanite. Svi imamo loše dane. Znate...
Zdravo, dušo. - Mamin voz loših vesti ulazi.
Još nema kombija. Sada kažu da neće biti ovde do utorka. Možeš li verovati?
Gde je tata? - Telefonira.
Ova nova avantura ga čini vrlo zauzetim.
Nemam šta više reći.
Sada, nekoliko dobro postavljenih poražavajućih pogleda.
Pretpostavljam da je sve što ti želim reći... Hvala ti.
Znaš. Kroz svu ovu zbrku, ostala si...
Pa, ostala si naša srećna devojka. Tata je pod velikim pritiskom.
Ali, ako ti i ja nastavimo da se smešimo, to bi moglo biti od velike pomoći.
Učinićemo to za njega. Zar ne?
Dakle.
Da. Sigurno.
Šta smo li uradili da te zaslužimo!?
Lepo sanjaj. - Laku noć.
Dobro. Nema svađe sa mamom. Srećna je. - Istina, sa mamom nema svađe.
Tim srećan. Zvuči super. - Sve zbog tebe, Radosti.
Izgleda da počinje REM [faza sna].
Imam obavezu zbog sna, pa ću se pobrinuti za slanje ovog u dugoročna sećanja.
Sjajan dan danas, društvo. Sve je dobro. Tim je srećan.
U redu. Šta li je danas na produkciji snova?
To je to. Nova kuća.
Dođi da živiš sa mnom, Rajli.
Neko je tražio brokoli picu. - Pojedi me, organski je.
Ko je zadužen za programiranje tamo?
Znam da ne treba da radim ovo. Ali...
Nećemo da se dan završi ovako.
Ne brini.
Ja sam tu da osiguram da i sutra bude sjajan dan.
Obećavam.
Zdravo. Jesam li vas probudila? - Umeš da sviraš to?
Pa, imala sam vežbu. Ne mislim da je sviranje, više je grljenje.
Dobro. Prvi dan škole. Vrlo uzbudljivo.
Bila sam budna do kasno noćas. Smišljala sam novi plan. Evo ga.
Strahu... Treba mi lista svih mogućih negativnih ishoda prvog dana škole.
Mnogo ih je pred nama. Neće primetiti ni meteor.
Gađenje. Potrudi se da se Rajli ističe danas. Ali da se takođe i uklapa.
Budući da se ja pitam, Rajli će izgledati tako dobro,
da će druga deca u svojoj odeći izgledati kao svinje. - Radosti. Da, Radosti.
Ti ćeš biti zadužena za konzolu, čuvajući Rajli srećnu ceo dan.
I da dodam, sviđa mi se tvoja haljina, divna je.
O, ta stara stvar. Mnogo ti hvala. Volim kako se kovitla.
Voz misli, tačno po planu.
Besu. Istovari sanjarenja.
Tražila sam ih još, ako se situacija na času malo uspori.
Moglo bi biti zgodno. Ako ta nova škola bude puna dosadnih, beskorisnih časova.
Što će verovatno i biti. - O, Tugo. Imam super važan zadatak samo za tebe.
Stvarno? - Prati me.
Šta to radiš? - I tu. Savršeno.
Ovo je krug tuge. Tvoj posao je da osiguraš da će sva tuga ostati unutra.
Dakle, želiš da stojim ovde?
Nije moje da ti kažem kako da radiš svoj posao.
Samo budi sigurna da će sva... tuga ostati unutar kruga.
Vidiš. Ti si pravi pro. Nije li zabavno?
Ne. - Dobar posao, devojko. U redu, svi, novi početak.
Imaćemo dobar dan koji će se pretvoriti u dobru nedelju,
zatim u dobru godinu, što će se pretvoriti u dobar život!
Dakle, veliki dan. Nova škola. Novo društvo.
Znam. Malo sam nervozna, ali sam i uzbuđena.
Kako izgledam? - Vrlo fino.
Bićeš dobro. Hoćeš da pođemo sa tobom?
Mama i tata, sa nama, u javnosti. Ne, hvala. - Ja ću.
Ne, dobro sam. Ćao mama. Ćao tata.
Lep dan u školi, majmunče.
Lep dan, srce.
Sigurna si da ovo želimo da uradimo? - Idemo.
Dobro, idemo unutra. Da.
Dobro. Imamo grupu kul devojaka na 2 sata.
Kako znaš? - Dvaput izbušene uši. Dug šal.
Je l' to ona ima senku za oči? - Da. Želimo biti prijatelji sa njima.
Hajdemo da popričamo. - Šališ se. Nećemo da pričamo sa njima. Želimo da im se svidimo.
O... da. Čekaj. Šta? - Skoro sam završio sa mogućim katastrofama.
Najgori scenario je živi pesak, spontano sagorevanje
ili dobiti poziv od učitelja. Dok god se nijedan ne desi...
Dobro, svi. Imamo novu učenicu u razredu.
Da l' me zezaš! Od svih dana! Ovo se ne dešava!
Rajli, da li bi htela da nam kažeš nešto o sebi?
Ne! Pretvarajmo se da ne znamo engleski.
Ne brini. Imam sve pod kontrolom.
Dobro. Moje ime je Rajli Anderson.
Iz Minesote sam i sada živim ovde.
I kako je u Minesoti? Možeš li nam reći nešto o tome?
Pa, sigurno imate više snega nego mi.
Urnebesna je.
Da, prilično je hladno. Jezero se zaledi. I tada igramo hokej.
Ja sam u super timu. Zovemo se Prerijski psi.
Moja drugarica Meg je u napadu, a moj tata je trener.
Skoro svi u porodici klizamo. Neka vrsta porodične tradicije.
Idemo na jezero skoro svakog vikenda.
Ili, smo išli. Sve dok... se nismo odselili.
Šta se dešava? - Šta? Tugo! Dotakla si sećanje!
Pričali smo o tome. - Znam. Ali ja...
Vrati se u svoj krug. Šta se dešava? - Izvadi ga odatle. - Izbaci se.
Koristili smo ga za jurke i ostalo.
Kul deca šapuću na 3 sata. - Da li ste videli taj pogled? Osuđuju nas.
Neka mi neko pomogne da zgrabim tu stvar. Svi stavite...
Ali, sada je sve drugačije.
Pošto smo se odselili.
Ne. Mi plačemo.
Šta? Tugo, šta to radiš!
O, izvini.
Jezgro sećanja! - Ali, plavo je.
Ne! Čekaj! Zaustavi to. Ne!
Ne.
Radosti, ne. To je jezgro sećanja.
Zaustavi to. Pusti. - Nemoj. Čekaj.
Jezgro sećanja!
Hvala ti, Rajli.
Znam da može biti teško doći u novu sredinu.
Ali smo srećni što te imamo ovde.
U redu, svi. Otvorite knjige iz istorije.
Na stranu 7.
Mogu li sada da kažem ružnu reč?
Ne! Jedan, dva, tri. Dobro je.
Nije dovoljno. Šta?
Gdje smo? Dugotrajno sećanje?
Šta?
Ostrvo ludiranja?
Rajlina ostrva ličnosti, sva su isključena!
Ovo je loše!
Možemo... možemo ih popraviti. Samo treba da se vratimo u štab.
Uključiti jezgro sećanja i Rajli će se vratiti u normalu.
Rajli nema jezgro sećanja.
Nema ostrva ličnosti i nema...
Šta? Šta je?
Ti. Ti nisi u štabu.
Bez tebe, Rajli ne može biti srećna.
Moramo te vratiti.
Dolazim, Rajli.
Znači, ispada da zelena kanta za otpatke ne reciklira... ona je za zeleno.
Kao što su komposti u Aziji. A plava reciklira.
Takode i crna... - Rajli se ponaša tako čudno...
Zašto se ponaša tako čudno?! - Šta si očekivala? Sva ostrva su isključena!
Radost bi znala šta da radi. - To je to.
Dok se ne vrati, radićemo samo što bi ona radila.
Sjajna ideja! Ljutnja, Strah, Gađenje... Kako da budemo srećni?!
Hej, Rajli Imam dobru vest.
Našla sam Juniorsku Hokej Ligu. Baš ovde u San Francisku!
I znaš šta, Probe su sutra posle škole.
Koja sreća! Zar ne? - Hokej? - Oh-ne. Šta da radimo?
Društvo... ah-ah O-ovo... T-Ti... Ti se pretvaraj da si Radost.
Zar ne bi bilo odlično vratiti se na led?
O, daaa. To zvuči odlično!
Šta je to bilo? To nije bilo uopšte kao Radost.
Ahh... zato što nisam Radost. - Da. Zezaš.
Da li ste to čuli? - Aha.
Nešto nije u redu. - Zar ne bi trebali pitati nju?
Istražimo. Ali budite smireni. Da ne bi primetila.
I, kakav je bio prvi dan škole? - Ispituje nas.
Gotova sam. Ti se pretvaraj da si Radost. - Šta?
U redu.
Bilo je u redu, pretpostavljam... Ne znam.
Oh, vrlo glatko. To je bilo baš kao Radost.
Nešto se definitivno dešava. - Nikada se nije ovako ponašala.
Šta da radimo? - Saznaćemo šta se dešava,
ali treba nam pojačanje. Signaliziraj suprugu!
Kako dobro dodavanje, tamo do Rida. Prelazi liniju.
Gleda u nas.
Šta je rekla? - Šta? O, oprostite šefe. Niko nije slušao.
Zaboravili smo đubre? Nismo spustili dasku za WC šolju.
Šta? Šta je, ženo? Šta?
Ponovo pravi tu glupu facu. - Mogla bih ga zadaviti istog trena.
Signaliziraj ponovo.
Pa... Rajli, kako je bilo u školi?
Gubljenje vremena. - Mora da se šali. - Ozbiljno?
Zbog ovoga smo odustali od onog brazilskog pilota?
Mrdaj! Ja ću biti Radost. - Super je bilo u školi. U redu!
Rajli. Je li sve u redu?
Šefe, upravo je prevrnula očima. - Šta je njen problem?
U redu, pokažimo silu. Ne želim da pokazujem zube.
Ne. Samo ne zube. - Rajli, ne sviđa mi se takav stav.
Pokazaću ti stav, matori. - Ne-ne-ne. Samo ostanite srećni.
Šta je tvoj problem? Samo me pusti na miru.
Gospodine. Prijavljujem visok nivo brecanja.
Stupi u stanje pripravnosti. - Čuli ste. U stanje pripravnosti.
Slušaj, mlada damo. Ne znam odakle dolazi takvo nepoštovanje.
Želiš malo ovoga, ćale. Dođi i uzmi ga!
Je l'? Pa... Pa. - Dolazi. Pripremi zube.
Ključ, u izvršni položaj.
Spremni da lansiramo na vašu komandu.
Samo, umukni!
Pali. - Dosta. Idi u svoju sobu.
Odmah.
Zubi pokazani. Zubi pokazani.
Dobar posao, gospodo. Ovo je mogla biti katastrofa.
Ovo jeste katastrofa.
Dođi. Leti sa mnom, gaćinja [dušo].
Hodaćemo do tamo, na tome?
To je najbrži put nazad.
Ali to je tačno iznad Deponije sećanja. Ako padnemo, bićemo zauvek zaboravljeni.
Moramo to da uradimo, zbog Rajli. Samo prati moje korake.
Nije tako visoko. Potpuno je...
Pa...
Stvari su malo izmakle kontroli, dole. Želiš da popričamo o tome?
Hajde. Gde je moja srećna devojka?
Majmunče.
Pokušava da pokrene ludorije.
Tugo! Vraćaj se nazad!
Šta?
Shvatam. Treba ti malo vremena nasamo.
Pričaćemo kasnije.
Imamo veliki problem. - Radosti. Gde si?
Izgubili smo Ostrvo ludorija.
Znači može izgubiti i Prijateljsko i Iskreno i Hokej i Porodično.
Možeš to popraviti. Je l' da, Radosti?
Ne znam.
Ali moramo pokušati. U redu, idemo.
Rajli ide da spava.
Što je dobra stvar... kad bolje razmislimo.
Jer se ništa loše ne može desiti dok spava.
Vratićemo se u štab, pre no se probudi. Samo ćemo ići kroz Ostrvo prijateljstva.
Nikada nećemo to da uradimo. - Ne-ne-ne...
Nemoj biti opsesivna problemima. Seti se, smešni filmovi gde psi umiru.
Tugo. Nemamo vremena za ovo.
Samo ćemo ići okolo. Ti idi scenskim putem.
Čekaj. Radosti, možeš se izgubiti tamo.
Budi pozitivna. - Dobro.
Pozitivna sam po pitanju da ćeš se izgubiti.
Ovo je dugročna memorija. Beskrajna gomila hodnika i polica.
Čitala sam o tome u priručnicima.
Priručnici? Priručnici!
Čitala si priručnike. - Da.
Dakle, znaš put nazad do štaba.
Pretpostavljam.
Ti si moja mapa.
Idemo. Vodi me, mapo. Pokaži mi gde da idemo.
Dobro, samo... Suviše sam tužna da bih hodala.
Daj mi samo par sati...
Kojim putem, levo? - Desno [right].
Mislim levo. Rekla sam [right-desno, ali je right-tačno] kao tačno.
Dobro. - Ovo je zapravo lep osećaj.
U redu, idemo. Vratićemo se u štab pre jutra.
Možemo mi to. Ovo će biti lako! Ovo radi.
Ne radi.
Jesmo li blizu? - Da. Samo još jednom desno.
I levo. I još jedno levo.
Sigurna si da znaš kuda idemo?
Jer mi izgleda da se udaljavamo od štaba.
Rajli je budna.
Nemoj. Ne diraj, sećaš se?
Ako ga dodirneš, ostaće tužno.
Izvini. Ja... nisam htela.
Počinjem od sada. - Ne mogu nositi više od ovoga.
Zaboravite to! -Radnici uma. - Ali, Radosti, skoro smo...
Brojevi telefona. Ne treba nam sve ovo. Ima ih u njenom telefonu.
Samo zaboravi sve ovo, molim te. - Oprostite. Zdravo. - Zaboravi to.
Moram da pronađem Ostrvo prijateljstva. - Vidi ovo. Četiri godine časova klavira.
Da. Izgleda prilično izbledelo. - Znaš šta?
Sačuvaj štapiće, srce i dušu, a ostalog se otarasi.
Jeste li... - Predsednici SAD-a. Šta misliš?
Sačuvaj samo Vašingtona, Linkolna i onog debelog. - Zaboravi ih! - Hej!
Ne možete ih samo izbaciti. Oni su lepa sećanja.
Imena svake "Slatka Pitica" princes-lutkice?
Da. To je kritička informacija. - Zaboravi ih!
Vrati ih. - Oni su na deponiji.
Ništa se ne vraća sa deponije. - Vidi, damo. Ovo je naš posao, u redu.
Kada Rajli ne mari za sećanje, ono bledi. - Bledi? - Dešava se i najboljim.
Osim ovog lošeg momka. Ovaj nikada neće izbledeti.
Pesma iz reklame za žvake?
Znaš. Ponekad je pošaljemo do štaba, bez razloga.
To samo svira u Rajlinoj glavi iznova i iznova oko milion puta.
Pogledajmo ponovo.
Da, znam. Svi znamo tu pesmu. Dobro, vrlo je privlačna.
Šta misliš, da uradimo to? - Da.
Dobro. Idemo ponovo.
Šta bre? Ovo, ponovo?
Sjajno. - Čekajte! Znate li kako da dođem do Ostrva prijateljstva?
Da li ti se sviđa tamo? Da li si osetila neki zemljotres? Je l' most super?
Da. Dobro je. Šta se desilo sa plej-ofom?
Pobedili smo prvu utakmicu. Trener kaže da bismo možda mogli i do finala ove godine.
I dobili smo novu devojku u timu. Tako je kul.
Nije upravo rekla to. - Nova devojka?
Meg već ima novog prijatelja? - Samo ostani srećan.
Ne želimo da izgubimo još jedno ostrvo, ljudi.
Možemo dodati pak jedni drugima čak i bez gledanja.
Kao čitanje misli. - Voliš da čitaš misli, Meg!?
Imam nešto za tebe da pročitaš. - Besu. Šta?
Evo! - Čekaj, čekaj. Budimo mirni bar sekundu.
Moram da idem. - Šta? - Moram da idem.
Čekajte. Možete li mi, molim vas reći kojim putem...
Ne.
Ostrvo prijateljstva. Šta?
Nema prijateljstva.
Rajli ga je volela. A sada ga nema.
Zbogom prijateljstvu, pozdrav usamljenosti.
Sada ćemo morati dužim putem.
Da. Dug, dug, dug... put.
Spremna sam.
Mora da postoji bolji način.
Pogledaj se.
Uzeću tebe, ali ne i tebe.
Koga ja zavaravam. Ne mogu te ostaviti.
Zdravo! - Čekaj. Hej, čekaj.
Ne, sačekaj. Stani.
Oprostite.
Samo sam... Samo sam tražio diverziju! - Šta?
Zbogom, naivčino.
Skroz sam se povredio. - Čekaj, znam te. - Ne, ne znaš.
Ja izgledam kao mnogi ljudi. - Ne, ne, ne... Znam te.
Bing Bong, Rajlin izmišljeni prijatelj.
Ti me stvarno poznaješ? - Naravno.
Rajli je volela da se igra sa tobom. Vas dvoje ste bili najbolji prijatelji.
Ti ne bi znao. Mi pokušavamo da se vratimo u štab. - Štab?
Vi ste iz štaba? - Pa, da. Ja sam Radost. Ovo je Tuga.
Ti si Radost, ona Radost? Šta dođavola radiš ovde?
To je dobro pitanje. Želiš li ti da odgovoriš, Tugo?
Bez tebe, ja neću nikada biti srećan.
Ne možemo tako. Moramo te vratiti nazad. Znaš šta. Prati me.
Hvala ti. Baš je lepo videti te opet.
Moramo ti reći. Ja sam velik obožavalac tvog rada.
Da li se sećaš kada ste ti i Rajli bili u bendu?
Išla sam na sve vaše koncerte. - Da. Izvlačio sam sve iz nosa.
Gledati vas u jurkama je bilo pravo uživanje. - Dvostruki sobni šampion.
Sećaš se vaše rakete? - Naravno, pokretala se pesmom.
Tako je. Tvojom pesmom. Ko je tvoj prijatelj,
koji voli da se igra? - Bing Bong.
Njegova raketa, tera me da viknem " Ura!". - Bing Bong.
Šta bi ti tačno trebao biti?
Znaš šta je još nejasno? Ja sam većinom šećerna vuna. Ali...
Mudro sam oblikovan. Delom sam mačka, delom slon, ali i delfin.
Delfin?
Mora da se sećaš. Kada je Rajli imala 3, sve životinje su bile istih godina.
Krava kaže "Muuu". Konj kaže "Njihaa". Ljudi su samo o tome pričali.
Da, da. Pretpostavljam da je to istina. Šta radiš ovde? - Pa...
Nema mnogo obaveza za izmišljenog prijatelja u poslednje vreme.
Pa, ja. Znaš...
Ne budi tužan.
Znaš šta. Kada se vratim u štab, postaraću se da te se Rajli seti.
Hoćeš? - Naravno. Volela te je.
Ovo je najveći dan u mom životu.
Jesi li dobro? - Hej, šta se dešava?
Plačem bombone. Probaj karamelu, preukusna je.
Evo, uzmi. - Hvala.
Sačekaj. Samo sekund.
Uvek se na dnu zaglavi.
Evo. Šta? To je kobajagi.
Hvala. Ovo će pešačenje do štaba učiniti mnogo lakšim.
Pešačenje? Nećemo pešačiti. Uzećemo voz misli.
Voz. Naravno. Mnogo je brže. Ali, kako da ga uhvatimo?
Pa, on nekako ide svuda po ovom mestu ali je ovde stanica, u Zemlji mašte.
Znam prečicu. Hajde, ovuda.
Tako mi je drago što smo naleteli na tebe.
Stanica je upravo tu. Posle tebe.
Radosti. - Šta? - Čitala sam o ovom mestu u priručniku. Ne bi trebali ići tamo.
Bing Bong kaže da je to najbrži put do štaba.
Ali Radosti, ovo je samo apstraktna misao.
O čemu pričaš? Ja idem ovde stalno. To je prečica. Vidiš.
[OPASNOST!] O-P-A-S-N-O-S-T. Prečica.
Dokazaću vam. Vidite.
Prelazim na stanicu. Zato što ja idem prečicom.
Idemo okolo. Ovuda. - Skoro smo tamo.
Ako želiš da ideš dužim putem, samo izvoli.
Ali Rajli treba da bude srećna. Neću propustiti ovaj voz.
Bing Bong zna šta radi. On je delom delfin, a oni su pametni.
Pa, pretpostavljam.
Dobro. Koji apstraktni pojam danas pokušavamo spoznati?
Usamljenost. - Mislim da je nešto tamo.
Uključiću ga za sekund i spaliti glupe misli.
Šta sam vam rekao. Bićete u štabu za tren oka.
Vidite ovo?
Šta se dešava? - O, ne, uključuju ga.
Nisam nikada ranije video ovo.
Moje lice. Moje lepo lice.
Šta se dešava? - Mi smo apstraktni. Postoje 4 faze. Ovo je prva.
Bezobjektna fragmentacija. - Dobro, bez panike.
Samo je važno da svi ostanemo zajedno.
U drugoj smo fazi. Dekonstrukcija.
Trči!
Ne osećam noge.
O, tu su. - Dođi ka meni.
Moramo da odemo odavde. Pre nego što budemo bez boje i oblika.
Bićemo zaglavljeni zauvek. - Bing Bong. Zašto smo došli ovde?
Rekao sam vam. To je prečica.
Voz.
Ne. Sada smo dvodimenzionalni. To je 3. faza.
Sada nemamo gde. - Smrt. Nesrećna smrt.
Ma daj.
Ne možemo to da popravimo.
O, ne, sada smo bezoblični. Poslednja faza.
Nećemo uspeti.
Čekaj, dvodimenzionalni smo. Padni na lice.
Stani. Stani!
Ne. Rekao si da je prečica.
Jesam. Nismo trebali otići tamo.
Bilo je opasno. Stvarno bi trebali da stave znak.
Koliko je do sledećeg voza? - Ko zna!?
Ali, ne brini. Tamo je druga stanica. Onim putem.
Voz uvek stane tamo, pre nego ode do štaba.
Ako požurimo, možemo ga uhvatiti. - Ovo nije još jedna od tvojih prečica?
Da.
Je l' tamo stvarno sledeća stanica? - Skroz tamo.
Dobro došli u Zemlju mašte. - Zemlja mašte?
Sigurno. Dolazim ovde stalno. Praktično sam gradonačelnik.
Jeste li gladni? Ovde je šuma pomfrita.
Nema šanse! - Pogledaj. Grad trofeja.
Medalje, trake. Svako je pobednik.
Dobio sam prvu nagradu. - I ja! - Utešna nagrada.
Čekaj, je l' to? Da li je to? Vidi. Grad oblaka.
Moj omiljeni. Tako je mekano. - Daj da probam.
Šta to radiš? Bolje ti je da popraviš taj zid ili si u velikoj nevolji.
O, ne, lava.
Zemlja mašte je najbolja.
Da li sve mora da bude tako interaktivno!?
Vidi! Kuća od karata.
Čekaj. Čekaj malo.
Tvoja raketa. -Da. Sakrio sam je ovde da je sačuvam.
I sada sam sve spremio da odvede Rajli do meseca! Oprostite. - Sjajno.
Volim Zemlju mašte. - Nije li sjajna?
I uvek ima nešto novo, kao...
Ko je sada to? - Izmišljeni dečko.
Voleo bih da umrem za Rajli.
Nikada ga nisam video ranije. - Ja živim u Kanadi.
U svakom slučaju. Putem Sveta predškolskog. Skoro smo u vozu.
Rajli, stižemo.
Trebalo bi biti zabavno. Novi tim. Novi prijatelji.
Ova deca izgledaju prilično fino. S' obzirom da su iz San Franciska.
Moram da idem. - Srećno, dušo.
Vidi, ljubljenje nam neće sad' pomoći. Ako proba da iskoristi Hokej ostrvo, pada.
Zbog čega sam vratio svako "hokej sećanje", kojeg sam se setio.
Jedno od ovih mora da radi umesto jezgra sećanja.
Ona uskoro igra. - Požuri.
Smena urađena. Radi.
Kao da ništa nismo naučili.
To je to. - Ne, ne, ne.
Oslobodi svoju srećnu stranu.
Rajli, šta nije u redu? - Idemo.
Zar nećeš da završiš probnu utakmicu? - U čemu je poenta?
Sve će biti u redu. Samo se vrati nazad. - Prestani govoriti da će sve biti u redu.
Hokej!
Ne, ne. Ona voli hokej.
Ne može izgubiti hokej.
Bing Bong, moramo otići na tu stanicu.
Sigurno. Ovuda, odmah pored velikog kreker zamka.
To je čudno. Veliki kreker zamak je bio ovde. Ne znam zašto bi ga preselili.
Mogao bih se zakleti da je tu svetlucava šiljata planina.
Šta se dešava? - Ne znam. Moramo da se vratimo. - Princezin svet snova.
Galerija slavnih punjenih životinja.
Moja raketa?
Čekaj. Rajli i ja smo koristili tu raketu.
Još uvek ima nekih pesama koje mogu da je pokrenu.
Ko je tvoj prijatelj, koji voli da se igra?
Ne!
Ne možete odneti moju raketu na deponiju. Rajli i ja ćemo otići na Mesec.
Nije moguće da je Rajli završila sa mnom.
Sve će biti u redu. Popravićemo to.
Samo treba da se vratimo do štaba. Kojim putem do stanice?
Imao sam celo putovanje isplanirano za nas.
Ko je golicljiv. Čudovište dolazi da te golica.
Bing Bong, vidi ovo.
Evo zanimljive igre. Ti nam pokažeš stanicu
i svi idemo tamo. Zar neće biti zabavno?
Hajde, idemo na stanicu.
Žao mi je što su ti uzeli raketu.
Uzeli su ti nešto što voliš. Nestalo, zauvek.
Tugo, ne čini da se oseća gore. - Izvini.
Sve što sam imao, otišlo je sa Rajli.
Kladim se da ste Rajli i ti imali sjajne avanture. - Bile su divne.
Jednom smo leteli kroz vreme. Tada smo imali doručak dva puta.
Tugo. - Zvuči sjajno. Kladim se da je Rajli to volela.
O, jeste. Bili smo najbolji prijatelji.
Da. Da.
Šta?
Dobro sam sada.
Hajde. Vozna stanica je ovuda.
Kako si to uradila? - Ne znam.
Osećam se tužno, pa sam slušala šta...
Voz je tu.
Uspeli smo. Konačno ćemo stići kući.
Ne. Ove činjenice i mišljenja izgledaju tako slično.
Ne brini o tome. Dešava se stalno.
Na skali od 1 do 10, ocenila bih ovaj dan sa '1'.
Pa, umesto da samo stojimo unaokolo, mogli bismo nešto učiniti.
Kao šta, genije? - Kao otkaz. To je ono što ja radim.
Naravno. To je kukavički izlaz. Ali ova kukavica će da preživi.
Emocije ne mogu dati otkaz, genije.
Mislila sam da mi treba da održavamo Rajli srećnom.
Čekaj malo.
Šta je to? - Ništa.
Samo najbolja ideja ikada. - Šta?
Sva dobra jezgra sećanja su napravljena u Minesoti.
Stoga se moramo vratiti u Minesotu i napraviti još.
Ček-ček. Rekao si da se vraćamo nazad?
Pa, ne bih to nazvao tako. Nazvao bih to 'Program razvoja srećnog jezgra sećanja'.
Ne možeš biti ozbiljan. - Naš život je bio savršen,
sve dok mama i tata nisu odlučili da se presele u San Francisko.
Da, ali, mislim... To je previše drastično.
Treba li da vas podsetim, kako su sjajne stvari bile tamo.
Naša soba, dvorište, prijatelji...
Jesam li tražio reklamu!? Ipak, bilo je bolje. U tome je moja poenta.
Da. Rajli je bila srećnija u Minesoti. - Čekaj, stani.
Zar ne bi trebalo da razmislimo? - Dobro, razmislićemo.
Ali, hej. Siguran sam da je radosno zabavom-ispunjeno vreme odmah iza ugla.
Zašto se ne pomeramo?
Rajli je otišla na spavanje. Na pauzi smo.
Zaglavljeni smo ovde do jutra? - Da. Voz misli ne može da se kreće dok ona spava.
Ne možemo da čekamo toliko dugo. - Kako bi bilo da je probudimo.
Tugo, to je smešno. Kako bismo mogli...
Kako bi bilo da je probudimo? - Odlična ideja, Radosti. - Hvala. Hajde.
PRODUKCIJA SNOVA
Ovo mesto je ogromno.
Izgleda manje nego što sam očekivala.
Mogu da letim. Sviđa mi se to.
Dugin Jednorog. Ona je tamo.
Moja prijateljica kaže da si poznata.
Hoće tvoj autogram. - Ne, ne, Tugo. Ne trreba, gospođice. Jednorog, zar ne?
Izvinite, ona je iz drugog grada. To je tako sramotno, zar ne?
Obožavala sam te u Bajkovitom snu, 7. deo. Dobro, ćao. Volim te.
NE ULAZI KADA JE UPALJENO SVETLO. - Pitam se šta to znači? Pa, idemo unutra.
Podesite učionicu na setu.
Današnja sećanja su tu. Imamo mnogo posla ovde.
Rajli je ostavila najbolju drugaricu, imala bedan školski dan i napustila hokej.
Pisci su sastavili ubistveni scenario.
Samo zato što nema Radosti i Tuge, imam tu glupu obavezu zbog sna.
Dobro. Kako ćemo je probuditi?
Ponekad se probudi kada ima strašan san. Mogli bi da je uplašimo. - Uplašimo?
Ne, ne. Prošla je i previše. - Ali, Radosti.
Tugo, ti možda znaš svoje metode, ali ja znam Rajli.
Učinićemo je tako srećnom, da će se probuditi sva ushićena.
Oduševićemo je, pa će se probuditi. - To se nikada ranije nije desilo.
Rajli voli pse. Stavi ovo. - Ne mislim da će ovo uspeti.
Bing Bong. - Da. - Ne dozvoli da se ovome nešto desi. - Razumeo.
Dodaj filter izobličenja stvarnosti.
Volim to. Zapamtite, svi igrate u kameru.
Rajli je kamera. Učinimo da to izlazi odavde.
Unutra smo za 5, 4, 3...
Pozdrav razrede. Pre nego počnemo današnji kviz...
I ona je loša glumica.
Želim da predstavim novu učenicu.
Rajli. Da li bi volela da ustaneš i predstaviš...
Kamera. - ...se.
I, Rajli. - Moje ime je Rajli Anderson.
Ja sam iz Minesote i sada živim ovde.
Vidite, njeni zubi ispadaju. - Fuj, odvratno.
Zubi ispadaju. Da, navikao sam na to.
Pusti da pogodim. Nemamo pantalone.
Hej, vidite. Došla je u školu bez pantalona.
Rekao sam! - Spremna? - Ne mislim da će ova stvar sa srećom uspeti.
Ali, ako je uplašimo... - Samo me prati.
Idemo.
Ko je to? - Šta se dešava?
Tvoj red.
Zabavljajmo se. Plešimo.
Zabava.
Radosti, ovo ne funkcioniše.
Ne.
Tugo, šta radiš? Vrati se ovamo.
To je samo san...
Pokušavaju da je probude. Pozovite obezbeđenje.
Rajli, ja sam. - Bing Bong?
Tugo. Uništavaš ovaj san.
Plašiš je. - Ali, vidi. Radi.
Oni nisu deo ovog sna. Hvatajte ih.
Stanite!
Promeni kadar.
Ha, varanje.
Pažljivo. Ne možeš to da uradiš. Znam ljude u štabu.
Odoše jezgra.
Hajde.
Šta je ovo mesto? - Podsvest.
To je mesto gde su problematični.
Osećam da mi je kapa velika.
Kako da uđemo?
Je l' to tvoja kapa? - Da, moja je.
Siguran si? Pogledaj etiketu. - Da, piše da je moja kapa.
Čekaj. Piše, moja kapa? - Moja kapa. - To sam ja i
napisao na svojoj kapi. - O čemu pričaš?
Vidi, imaš moju kapu. - To je moja kapa.
Hej, vi. - Imate nas.
Vratite se nazad. Nema bežanja.
Ne sviđa mi se ovde. Na ovom mestu Rajli čuva najstrašnije strahove.
To je brokoli.
Stepenice do najvećih šokova.
Bakin usisivač.
Dobro. Hajde.
Da li bi mogla hodati tiše? - Pokušavam.
Šta se dešava...
Omot od bombone.
Bing Bong. - Radosti?
Tu si.
To je klovn. - Ko je osoba...
Imaš li jezgro sećanja? - Da.
Sve o čemu brine, bile su bombone.
Idemo odavde. Hajdemo u taj voz.
Čekaj. Voz nije krenuo. Još uvek moramo da probudimo Rajli.
Ali kako?
O, ne.
Hej, Tugo. Jesi li čula za zabavu koju su imali.
Da, Radosti. Nije li to rođendanska zabava?
Da li si rekla rođendan?
Biće torti i poklona. - I igara i balona.
Rođendan! - Dobro. Prati nas.
Ništa bolje od straha da te probudi?
To je moj rukopis. - Nije. Moja kapa. Ja sam to napisao. - Ne, ova je moja.
Kojoj devojčici je rođendan?
Hajde, idemo.
Uspeli smo.
Pogodi ko je na putu ka štabu. - Mi smo.
Šta se desilo? - Uradio je to ponovo.
Bili smo u školi. I bili goli. I tu je bio pas.
Zadnja polovina je... Ju je jurila.
Tu je bio Bing Bong. - Idiote. To je bio samo san.
Ovo je smešno. Ne možemo više dobiti ni dobar noćni san.
Vreme je za akciju. Glupi mama i tata.
Da nas nisu preselili, ništa od ovoga se ne bi desilo.
Ko je sa mnom?
Da. Uradimo to.
Primila je to. Nema nazad.
Kako ćemo stići odavde do Minesote?
Zašto ne odemo gde su slonovi i iznajmimo jednog.
To zvuči sjajno. - Uzećemo bus, glupane!
Postoji bus, koji sutra odlazi. Savršeno.
A novac za kartu. Kako ćemo naći novac?
Mamin novčanik. - O, ne bi... - Ali, jesam. Gde smo ga poslednji put videli?
Ne! Negde dole.
Mama i tata su nas uvukli u ovaj haos. Oni mogu platiti da nas izvuku.
Šta kažete na ovo... Nije li lepo?
Odavde možeš da vidiš sve.
Vidi. Tamo je razumno obrazloženje. Tamo je "deža vu" [već viđeno].
Tamo je sistem za pretragu reči. Tamo je "deža vu".
Tamo je kritičko mišljenje. Tamo je "deža vu".
I pogledajte ova sećanja.
To je bila dobra ideja.
U vezi plašenja Rajli da bi se probudila.
I nisi tako loša. - Stvarno?
Dobar posao.
Jedva čekam da vratim staru Rajli nazad.
Čim stignemo, srediću svu ovu zbrku.
Ovo je Rajli? Tako je velika, sada. Ne bi stala u moju raketu.
Kako ćemo stići na Mesec!?
Hokej tim je nastupao, a mama i tata su navijali.
Vidi je. Puna zabave i smeha.
Volim ovu. - I ja isto.
Sada shvataš. - Da.
To je bio dan kada su Prerijski psi izgubili plej-of utakmicu.
Rajli je promašila pobedonosni šut. Osećala se grozno i htela odustati.
Izvini. Ponovo sam bila tužna, zar ne?
Znaš šta. Nastavićemo da radimo na tome kada se vratimo, u redu?
Dobro.
Samo ne razumem.
Zašto je naš kombi otišao čak u Teksas?
Višestruki kupac.
Pa, dobili smo obećanje za isporuku do petog.
Oprostite. Postoji li neki način da požurite to?
Ostrvo iskrenosti?
Pazi!
Hajde!
Držite se!
Požurite. - Pređite ovamo.
Vuci. - Vuci.
To je bio naš put do kuće.
Izgubili smo još jedno ostrvo. Šta se dešava?
Zar nisi čula? Rajli beži.
Šta?
Čekajte. Stanite, ljudi.
Da li zaista radimo ovo? Ovo je ozbiljno.
Vidi. Nemamo jezgra sećanja. Želiš li da Rajli bude srećna?
Vratimo se u Minesotu i uradimo nešto.
Radosti. Ako požurimo, još je možemo zaustaviti.
Porodično ostrvo. Idemo.
Radosti.
Jako je opasno. Nećemo uspeti na vreme.
Ali, to je naš jedini put nazad.
Povratna cev.
Možemo se vratiti.
Lep dan, dušo.
Vidimo se posle škole, majmunče. - Volimo te.
Trčite!
Tugo.
Prestani.
Ti povređuješ Rajli. - Ne, ne. Uradila sam to ponovo.
Ako uđeš ovde, ova jezgra sećanja će postati tužna.
Žao mi je.
Rajli treba da bude srećna. - Radosti?
Radosti.
Radosti!
Radosti?
Radosti!
Radosti, šta to radiš? Da li bi prestala, molim te?
Zar ne shvataš. Zaglavljeni smo ovde.
Zaboravljeni.
Sećaš se, jezik bi joj ispadao dok bi bojila.
Mogla bih da slušam njene priče ceo dan.
Samo sam htela da Rajli bude srećna.
Bio je to dan kada su Prerijski psi izgubili veliku "plej-of" utakmicu.
Rajli je promašila pobedonosni šut. Osećala je se grozno.
Htela je da odustane.
Tuga.
Mama i tata. Tim.
Došli su da nam pomognu zbog tuge.
Moramo da se vratimo.
Radosti, zaglavljeni smo ovde.
Mogli bi biti i na drugoj planeti.
Druga planeta.
Ko je tvoj prijatelj, koji voli da se igra?
Njegova raketa me tera da viknem "Ura"!
Ko je najbolji u svakom pogledu, i ovom pesmom želi da kaže...
Ko je tvoj prijatelj, koji voli da se igra? Bing Bong.
Njegova raketa me tera da viknem "Ura"!
Upadaj.
Ko je tvoj prijatelj, koji voli da se igra? Bing Bong.
Njegova raketa me tera da viknem "Ura"! Bing Bong.
Ko je najbolji u svakom pogledu, i ovom pesmom želi da kaže...
Njegova raketa me tera da viknem "Ura"! Bing Bong.
Ko je najbolji u svakom pogledu, i ovom pesmom želi da kaže...
Hajde!
Hajde Radosti, još jednom.
Imam neki osećaj ovaj put.
Njegova raketa me tera da viknem "Ura"! Bing Bong.
Ko je najbolji u svakom pogledu, i ovom pesmom želi da kaže...
Ko je tvoj prijatelj, koji voli da se igra? Bing Bong.
Glasnije! Radosti, pevaj glasnije!
Uspećemo.
Bing Bong, uspeli smo!
Mi... Bing Bong?
Bing Bong! - Uspela si!
Idi spasi Rajli.
Vodi je na Mesec za mene. U redu?
Pokušaću, Bing Bong.
Obećavam.
Kući smo!
Rajli? Rajli?
Pozvaću njen mobilni.
Ovo je strašno.
Čekaj. Je l' to neko ide ka nama? Vidi. Pređimo ulicu.
To je mama. Zna šta smo uradili.
Šta da radimo? - Rajli trebaju jezgra memorije.
Nastavimo.
Tugo!
Tugo? Tugo?
Hajde, Tugo. Gde si?
Dobro. Da sam ja tuga, gde bi bila?
Sve je grozno i noge mi ne rade.
I moraš da me vučeš unaokolo, dok ja dodirujem sve...
O, ne. Mama je ponovo. Šta da radimo?
Ovo je ludost. Ona ne treba da pobegne.
Hajde da izbacim ovu ideju iz njene glave.
Tugo?
Tugo. - Radosti?
Čekaj. Tugo.
Samo me pusti da odem. Rajli je bolje bez mene.
Vrati se!
Kažete da je vaš muž oduvan od strane slona.
Da li je bio sa nekim? - Da. I evo je!
Hej! Vraćaj se ovamo! - Zaboravi, Džejk. To je priča oblaka.
Tugo.
Ja samo činim sve gorim. - Čekaj.
Tugo, moramo da te vratimo...
Zaglavilo se.
Odlično. - Šta? Kako to misliš zaglavilo se? - Šta sad'?
Ne-ne-ne. Šta je ovo?
Kako da ga zaustavimo? - Znam.
Učini da se oseća uplašeno. To će učiniti da se predomisli.
Brilijantno. - Znam da jeste. Uradi to. - Ništa ne radi. Zašto ne radi?
Daj da probam. - Čekaj. Pokvario si ga.
Mrdaj. - Pusti mene. Skloni se odavde.
Ne.
Ljudi. Ne možemo učiniti da se Rajli oseća bilo kako.
Šta smo uradili?
Da li si mislio ono što si rekao ranije? - Umro bih za Rajli.
Da, da. Dobro, frizurice. Vreme je da to dokažeš.
Umro bih za Rajli. Umro bih za Rajli.
To je to. Odustajem.
Ovo je ludo.
Ne, ne. Radosti, budi pozitivna.
Pozitivna sam po pitanju toga da je ovo ludo.
Sada!
Za Rajli...
Radosti? - Drži se.
Želeo bih da je Radost ovde.
To je Radost. - Sklonite se.
To je upalilo!? - Pa, šta bi ti uradila kada si tako pametna?
Reći ću ti šta. Ali si ti previše glup da bi razumeo.
Šta! - Naravno, tvoj mali mozak je suviše zbunjen.
Izgleda da ću morati da se zaglupim do tvog nivoa.
Izvini što ne govorim moronski tako dobro kao i ti. Ali daj da pokušam.
Hvala Bogu da ste se vratili.
Stvari su se zaista zbrkale. - Našli smo ovu ideju...
O, ne.
Radosti, moraš to popraviti. Idi tamo.
Tugo, to je na tebi. - Meni? - Tuga? - Tuga?
Ne mogu, Radosti. - Da, možeš.
Potrebna si Rajli.
Dobro.
Čekaj. Stani. Želim da izađem.
U redu. Hvala vam, hoćemo.
Učiteljica nije ni videla Rajli ceo dan. - Šta? - Šta je beše poslednje nosila?
Ne mogu da verujem. - Da li se uopšte sećaš šta...
Rajli. - Tu si. Hvala Bogu. - Premrli smo od brige.
Gde si bila? Jako je kasno.
Rajli, šta se desilo? Jesi li dobro?
Znam da ne želite. Ali...
Nedostaje mi kuća.
Nedostaje mi Minesota.
Želite da budem srećna.
Ali...
Želim svoje stare prijatelje i hokej tim,
želim da idem kući.
Molim vas, ne budite ljuti.
O, dušo. - Nismo ljuti.
Znaš šta? I meni Minesota nedostaje.
Nedostaje mi šuma gde smo se šetali.
I dvorište gde si se igrala.
Jezero. Gde si naučila da klizaš.
Dođi vamo.
Dopada mi se ovaj novi pogled. - Ostrvo prijateljstva se proširilo.
Drago mi je da su otvorili prijateljski argumentalni odeljak.
Sviđa mi se Ostrvo tragičnih vampirskih romansi.
Ostrvo mode. Svi ućutite.
Ostrvo muškog benda? To je samo faza.
Recite šta hoćete. Mislim da je sve predivno.
U redu. Izvolite. Vaša nova proširena konzola je spremna i pokrenuta.
Super. Nadogradnja.
Ups, jesam li to ja uradio?
Dobro. Ljudi, šta je "pubertet".
Ne znam. Verovatno nije važno.
Imam pristup celoj biblioteci psovki.
Ova nova konzola je...
Izvini. Jesam li opet to uradio? Moja greška. - Idu na klizanje.
Kada odeš tamo, budi agresivna. - Znam tata. - Ne previše agresivna.
Znate, ne morate da dolazite na svaku utakmicu.
Šališ se? Neću propustiti ni jednu! Napred Rogovi u magli! - Napred Rajli!
Rogovi... u magli... - Dobro, dobro. Moram da idem.
Vole nas. - Da. Mama i tata su prilično super.
Ljudi, naravno da jesu. Ali ne smemo im to pokazivati.
Da. - Ona voli slikanje lica.
Rekao sam da je ideja odlična.
Najbolja ideja posle dugo vremena. - On je sjajan tip.
Za svaki slučaj.
Izvini.
Devojčica! Devojčica!
Devojčica!
U redu... Ćao.
Hej, Rajli.
Spremna? - Da.
U redu. Hajde da malo igramo hokej.
U redu, Besu. Preuzmi. - Daj nam taj pak ili si mrtav!
S' njene leve. S' njene leve! - Hajde da pokušamo da ne smrdimo sve vreme.
Mama i tata gledaju našu propast. - Ne zadugo!
Prošli smo kroz mnogo toga u poslednje vreme,
to je sigurno. Ali i dalje volimo našu devojčicu.
Ima sjajne nove prijatelje i sjajnu novu kuću.
Stvari ne mogu biti bolje. Posle svega, Rajli ima 12.
Šta može da se desi?
Ko može da mi kaže koje godine je osnovan San Francisko.
Neko? Džordane?
Koliko još ovoga? - Još 5 meseci, 2 nedelje i 4 dana do letnjeg raspusta.
Onda se opuštamo na Bahamima sa znaš kim.
Dođi. Leti sa mnom, gaćinja.
Lep dan želim. - U vezi čega smo ljuti?
Ne znam. U vezi čega god je i Troj ljut. - U vezi čega je Troj ljut?
Ne znam. - Ne znam.
Znam, reći ću joj.
Mi smo totalna prevara. Da li mislite da mogu da vide kroz nas?
Naravno da ne. Imamo senku za oči. - Biti kul je tako iscrpljujuće.
Kojoj devojčici je rođendan?
Zdravo?
Šest godina dramske škole za ovo.
Šta? - Idemo. - Vidite. Ovo je dobro. Ovo je lepo.
Samo treba da odemo na naše srećno mesto.
Osećam hranu.
Čovek ima hranu. - Uzmi hranu.